Realitatea este una dură pentru că România nu mai produce nimic ci mai degrabă importăm lapte, fructe și alte bunuri. Specialiștii din domeniu susțin că statul român îi încurcă pe producători, iar băncile se feresc să îi împrumute.
Asta în contextul în care deficitul comercial are valori uriașe. Suntem într-o situație în care, deși avem un potențial uriaș de producție, nu profităm de acesta. Ba mai mult, chiar și legile din România pare să lucreze împotriva producătorului. Vă aducem aminte faptul că ANSVSA a dat o directică prin care interzice producătorilor să-și vândă marfa în afara județului unde își desfășoară activitatea.
România nu mai produce nimic. Importăm lapte, fructe și alte bunuri
Importăm lapte (INS a publicat date din care reies că importul de lapte a crescut cu 49%), fructe și alte bunuri pentru că România nu mai produce nimic. Realitatea este una cruntă și lovește din plin lanțul comercial al țării. România se confruntă cu o scădere a producției interne, în special în domeniul alimentelor și altor produse de larg consum, în timp ce devine tot mai atractivă ca piață de desfacere pentru companiile străine. În loc să vedem investiții semnificative în sectorul de producție, ne lovim de falimente și de închideri de fabrici, care duc la goluri atât pe rafturile magazinelor, cât și în balanța comercială a țării.
Daniel Stănescu Vătău, fondatorul și directorul Global Company Incorporate, afirmă,m pentru Ziarul Financiar, că producătorii locali sunt supuși unei presiuni imense din partea mai multor factori. Potrivit lui, băncile nu oferă sprijin pentru investiții mari, iar statul, în loc să-i ajute, îi împiedică prin măsuri administrative și fiscale. El subliniază faptul că eliminarea facilităților pentru construcții, agricultură și industria alimentară a dus la creșterea costurilor, ceea ce forțează producătorii să mărească prețurile, dar clienții nu pot susține aceste majorări.
El relatează și dificultățile întâmpinate în implementarea unui proiect de producție de carne de pui, finanțat din fonduri europene. Acesta a fost afectat de schimbări legislative care nu aveau legătură cu activitatea sa, dar care au complicat procesul. În loc ca statul să sprijine firmele în dificultate, le complică și mai mult activitatea, spune Stănescu. O altă problemă pe care o menționează este legată de retailerii mari, care impun condiții de livrare și cantități pe care micii producători nu le pot respecta, ceea ce le limitează accesul pe piață.
Astfel, concluzionează el, România riscă să devină tot mai dependentă de importuri, în loc să încurajeze producția internă și să susțină dezvoltarea pe plan local.
România importă din țări care dau subvenții mari producătorilor
Există o mare problemă în ceea ce privește creșterea producției. Vorbim despre faptul că piața românească este ”inundată” de produse venite din exterior, din țări în care există subvenții mari iar producătorilor le convine să exporte.
Stănescu atrage atenția asupra faptului că România este inundată de importuri, mai ales din Polonia, unde producătorii primesc subvenții și pot oferi produse la prețuri mult mai mici. Cu o experiență de peste 10 ani în consultanță și activând recent în domeniul agriculturii, Stănescu observă că industria alimentară din România a devenit tot mai dependentă de importuri, ceea ce ar putea cauza probleme majore în cazul unei crize care ar duce la închiderea granițelor, cum s-a întâmplat în timpul pandemiei.
O altă mare problemă este faptul că o bună parte din terenurile agricole ale României sunt deținute de diverse firme străine care par să aibă un monopol asupra producției. În acest context trebuie să vedem ce mai se poate salva din agricultura românească care, în urmă cu câțiva zeci de ani, unul dintre motoarele dezvoltării țării. Așadar, cu bănci care nu împrumută producătorii și un stat care mai mult încurcă nu e de mirare faptul că România nu mai produce nimic și importă lapte, fructe, produse care pot fi produse autohton.