În faţa ipotezei generale că problemele de sănătate ale lui Elvis Presley s-au produs din cauza dependenţei sale de droguri, scriitoarea americană Sally Hoedel a publicat o carte biografică despre regele rock and roll-ului în care dezvăluie că moartea lui a survenit din cauza „genelor proaste”, relatează EFE.
În cartea intitulată „Elvis: Destined To Die Young”, autoarea consideră că afecţiunile starului american, dincolo de excesele datorate celebrităţii sale, ar fi avut ca punct de plecare genele moştenite de la bunicii din partea maternă, care erau veri de gradul întâi.
Mai mulți membri ai familiei din partea mamei lui Elvis Presley au decedat în floarea vârstei
Autoarea notează că mulţi membri ai familiei din partea mamei sale au murit în floarea vârstei, asemeni lui Elvis care a murit la 42 de ani, inclusiv trei dintre unchii săi.
De fapt, atât artistul cât şi mama sa, Gladys, care a murit la 46 de ani, „au avut o perioadă similară de patru ani de sănătate degenerativă, lucru important, având în vedere că ea nu a urmat aceeaşi medicaţie ca fiul ei”, a subliniat autoarea cărţii, citată de site-ul britanic specializat în muzică NME.
Ea a precizat că Elvis Presley suferea de afecţiuni în nouă dintre cele unsprezece sisteme corporale şi că o parte a organismului său a fost afectat încă de la naştere.
„Elvis era un om bolnav care îşi ascundea o mare parte din slăbiciunea sa pentru a umple sălile de spectacol şi a-şi întreţine familia. Examinând punctele sale slabe şi problemele de sănătate, poate că îl vom putea reconsidera ca fiinţă umană”, a declarat ea ziarului The Observer.
În data de 16 august se vor împlini 44 de ani de la moartea lui Presley, însă nu toate împrejurările morţii sale au fost încă elucidate, scrie agerpres.ro.
„Elvis este văzut mai mult ca o imagine, decât ca o fiinţă umană, este văzut mai mult ca un rege al rock and roll-ului care a murit în baia lui după ce a luat prea multe pastile”, a adăugat Sally Hoedel.
Elvis Presley nu era dependent de droguri
Hoedel este de părere că Presley nu era un dependent de droguri cum îl descrie istoria, ci mai degrabă un om care încerca să fugă de realitate; cineva care încerca să supravieţuiască după ce trăise într-o sărăcie extremă.
„Viaţa lui Elvis este văzută ca un act de auto-distrugere, însă a fost o luptă pentru supravieţuire, mai întâi din cauza sărăciei iar apoi a problemelor de sănătate. I-a fost greu să fie Elvis, nimeni înaintea lui nu se mai bucurase de atâta faimă (…) A încercat să funcţioneze în această realitate”, a spus autoarea.
Ea este de părere că această nouă biografie a lui Elvis va putea schimba imaginea distorsionată pe care o are societatea despre această figură iconică.
„Elvis a schimbat universul nostru cultural cum nu o mai făcuse nimeni înainta lui şi merită să fie tratat ca o figură istorică, asemeni lui Henry Ford sau Thomas Edison”, a încheiat biografa sa.