Biserica Ortodoxă îl sărbătoreşte pe Sfântul Vasile cel Mare atât la data de 1 ianuarie, cât şi pe 30 ianuarie alături de Sfântul Ioan Gură de Aur şi de Sfântul Grigore Teologul. Sfântul Vasile cel Mare s-a născut în 330 în Capadocia. Acesta s-a născut într-o familie numeroasă cu patru fraţi şi patru surori. Din cei nouă fraţi, cinci au devenit sfinţi ai Calendarului Ortodox, în care apar şi părinţii lor, Vasile, Emilia şi Macrina cea Bătrână.
Vasile a reuşit să pună temelia educaţiei sale datorită tatălui său, care era profesor de retorică la Neocezareea în Pont. Sfântul Vasile a studiat la Cezareea Capadociei la Atena şi Constantinopol reuşind să-şi însuşească tot ce era mai bun la acea perioadă în cultura păgână. În anul 356 acesta revine în ţară şi decide să devină profesor de retorică.
Despre Sfântul Vasile cel Mare
Printre cele mai importante lucrări ale sale remarcam şi “Regulile vieţii monahale”. Aceste reguli au rămas în Biserică de Răsărit temelia organizării vieţii manăstireşti. În Apus, ele au circulat în traducerea făcută de Rufin de Aquileia şi au fost cunoscute de Sfântul Cassian şi Sfântul Benedict, legiuitori monahali apuseni.
În ciuda faptului că Sfântul Vasile cel Mare este unul dintre cei mai mari susţinători ai monahismului, el nu a dispreţuit familia şi căsătoria, căci spune: “Dumnezeu, Care poartă grijă de mântuirea noastră, a împărţit viaţa oamenilor în două feluri de vieţuire, adică în viaţa de căsătorie şi în cea de feciorie, aşa încât cel care nu poate să ducă lupta fecioriei să-şi ia femeie (soţie) legiuită, cunoscând că i se va cere făgăduinţa de înfrânare, sfinţenie şi asemănare cu sfinţii care au avut soţie şi au crescut fii”.