Claudiu Mihai are o poveste de viață impresionantă. Într-un timp relativ scurt, a ajuns manager pe unul dintre cele mai cunoscute vase de croazieră din lume, iar cu banii câștigați a deschis, la Iași, un business de succes cu produse tradiționale. Sibian la origini, Claudiu spune că aici este fericit și împlinit
Claudiu Mihai este unul dintre antreprenorii români cu o poveste de viață impresionantă. Cu multă muncă, a reușit să se dezvolte profesional, fiind unul dintre cei care au avansat rapid în carieră. În 2010, a decis să plece din țară și să lucreze în străinătate, iar acest lucru i-a schimbat viața.
„Am lucrat mulți ani ca barman. Eu am rămas fără tată la 10 ani și de atunci am încercat să mă descurc singur, să-mi câștig bănuții mei. Am lucrat mulți ani la un hotel din Sibiu, ca barman, pentru că voiam să fac o schimbare, m-am gândit să plec în străinătate. Am depus multe CV-uri și în cele din urmă am fost sunat de cei de la Royal Caribbean, al treilea cel mai cunoscut holding de croazieră din lume. Am fost la interviu, mi-au spus că mă potrivesc pentru postul de barman, sunt ceea ce au nevoie și că trebuie să știu două limbi străine. Aici m-am blocat pentru că nu știam engleză. Dar ca să vezi cum e universul, am învățat, până am plecat, engleza de la un turist german care venea la hotelul unde munceam în Sibiu. M-am împrumutat de la un prieten 50 de dolari, ca să plec”, povestește Claudiu Mihai.
Claudiu Mihai: „Am ajuns în Miami cu 25 de dolari în buzunar”
Tânărul povestește că a fost greu când a plecat din țară.
„În aeroport, mi-am luat mâncarea și de băut de 25 de dolari, am rămas cu 25 de dolari. Deci eu am ajuns în Miami, în America, unde e sediul firmei, cu 25 de dolari în buzunar. Nu găseam locul unde era sediul firmei. Am pus întrebări, în stânga, în dreapta, nu-mi spunea nimeni. Am întrebat un taximetrist, dar îmi lua 50 de dolari, iar eu mai aveam 25. Intrasem în panică. Nu eram în Germania, să pot veni cu trenul acasă. Până la urmă s-a îndurat unul, un șofer de autobuz, și m-a dus acolo. M-am calmat când am ajuns în hotel și mi-am văzut numele pe cameră. Apoi am dormit un pic și m-au luat pe vas. Am văzut că se fac bani pe vasele de croazieră. Doar dacă muncești, faci bani.
Cine spune că merge pe vasele de croazieră și nu face bani nu face niciunde. Eu am făcut bani foarte frumoși, chiar și acum mulți ani, dar am și muncit. După vreo 3 contracte am zis că este loc de mai bine. Am început să fac cursuri, să învăț mai multe pe partea de management și am crescut. Am promovat ca manager într-un an. Am făcut istorie. În 6 luni, am promovat șef de echipă, apoi superviser, apoi manager în următoarele 6 luni. Am stagnat în poziția aia, manager junior, pentru că mi-a plăcut”, mai spune Claudiu Mihai.
Ioana Mărisac are o afacere de succes în domeniul beauty.
Claudiu Mihai: „Am devenit asociați”
Un moment greu pentru el a fost în anul 2020.
„A venit pandemia și s-a oprit tot. Toate bărcile erau în Bahamas. Am plecat acasă și am zis că nu mai plec pe vas, rămân acasă. Aveam și copilul mic, am stat acasă. Un prieten de-al meu îmi tot spunea să facem un magazin împreună. L-am ajutat să deschidă restaurant în București, iar fratele lui, care plănuia să deschidă magazine la Iași, m-a sunat și mi-a spus că are o ofertă. Am devenit asociați la magazinele «La Sibieni». Nu am stat la discuție, nu am analizat piața. Am făcut același lucru ca și atunci când am plecat pe vas, în America. Mi-am împachetat bagajele și am venit la Iași. Apoi a venit fratele meu, după aceea m-am mutat cu toată familia aici.
La început au mers magazinele foarte bine. Am deschis atunci 5 locații, am închis unul pentru că nu ne-am asigurat pe partea de angajați. Nu am crezut că o să am impedimentul acesta și cred că pandemia a schimbat mult oamenii. Găsești oameni, dar nu angajați responsabili. Să te duci la muncă și să tragi nu pentru patron, ci pentru tine, pentru că îți asiguri un loc de muncă. Muncești și pentru tine, pentru că de aici ești plătit”, mai povestește antreprenorul.
O tânără din Iași a început o afacere de succes cu o investiție de numai 100 de euro.
Claudiu Mihai: „Sunt fericit și împlinit la Iași”
Astfel, banii câștigați în străinătate i-a investit în businessul cu produse tradiționale. Acesta spune că l-a ajutat mult experiența de pe vasul de croazieră.
„Eu sunt un alt tip de manager, am venit și cu idei noi, din afară. Eu sunt apreciat acolo, pe vasul de croazieră, am fost promovat «beverage manager». Dar aici, când am venit să caut angajați, am văzut că lucrurile sunt altfel. Poate patronii din România i-au schimbat sau pandemia, sau sunt mai mulți factori. Am încercat să lucrez și cu tineri, și cu persoane mai în vârstă. În cele din urmă, am găsit persoanele potrivite și acum am o echipă bună. Eu nu pot să vând produse de calitate proastă, nu aprob ca angajații să le vândă.
Nu e problema că îți vine DSV-ul sau OPC-ul în control. Problema e că poți să-i dai produsul unui copil, poți să-l îmbolnăvești. Dar pierzi și clientul care poate că îți cumpăra 10 ani și poate mai aducea 10-20 de clienți. Uite așa îți făceai clientela. Oamenii vorbesc mai puțin de bine, dar când e de rău… Mă uit și pe online. Nu scriu mulți că produsele sunt bune.
Dar foarte mulți îți scriu ceva negativ. Eu apreciez feedback-urile negative pentru că ne fac afacerea să prospere. Dacă toți scriu că ești bun mereu, te plafonezi, ca antreprenor, afacerea moare. Dacă ai făcut ceva greșit, își dă un refresh, mergi să vezi ce e cu produsele. Eu apreciez feedback-ul negativ, nu mă deranjează. Sunt fericit și împlinit că sunt la Iași. Multă lume mi-a zis că sunt nebun că vin aici, că nu cunosc pe nimeni. Mi-am făcut prieteni, cunosc multă lume, afacerea merge bine”, mai spune antreprenorul din Iași.
Claudiu Mihai mai spune că a ajuns avansat în carieră, de la barman, la manager pe vas de croazieră, muncind până la 14 ore pe zi.
https://www.facebook.com/IASIDE10
Iași de 10 – Forța Dreptei propune Meritocratie pentru Iași !
Sa ne kakam pe alianta fortei dreptei ,daca nu era microbul Usr poate unii ar fi dat niste voturi. Sa fie scos Usr din aceasta alianta.
Magazine, saloane de manichiura si restaurante pe banda rulanta, asta se numeste succes in Ro. Si din cand in cand cate-o biserica.
Coane, naratiunea este ca astfel de historii se bazeaza pe cel mai bun exemplu de clasic inca in viata: Bunelul.
Bunel pentru nepot (ca asa e perceput cand -rar- merge la borac la scoala) si neasemuit priceput in toate cele.
Dupa cum urmeaza:
– om de presa (i se aliniaza astrele, ba chiar cica o sa devina scriitor);
– meneger (stie fluxuri, da’ degeaba ca firmele vor sa faca bani sau, in cazul sportului, performanta);
– berar constructor de fabrica de bere (si dujman neinduplecat al multinationalelor de bere. Pana ce a luat-o peste bot);
– vanator cu state vechi (peste 40 de mistreti, da’ glontul de full metal geachet tot nasu’ mare l-a tras);
– concurent ofrodist, za veri oan en onli;
– gastronom (vinde zacusca pe net) si degustator de peltele (e drept, premiaza babele cu robineti de la rajac);
– mare cunoscator in ale vinurilor si single malt-urilor (dupa culoarea de pe eticheta);
– politician necrutator de-al lui Bubuta (consilier, deputat ba chiar si senator. Cand s-a trezit era ziua);
– scriitor si povestitor voluntar, asta chiar e o indeletnicire nobila si de nepus in paranteze. Care aveti probleme cu adormitul, ascultati-l. Ori el, ori voi, careva tot adoarme.
– neobosit cautator de chiverniseala. Prin orice mijloace. Daca nu curge, pica.
– si, printre multe alte pacate, cica ar fi si scriitor. O fi invatat la Bucale, in casa din padure, sa scrie. Sau poate cand a descifrat tainele amanetului ?
Pe scurt, Bunelul. Asta-i exemplul ingineresc. Sibienii nostri pot sa mai astepte.
Povestea lui Dascalu e si mai tare: de la chelner la milionar.
Mare antreprenor de succes cand untul de la sibieni nu a vazut un gram de lapte… cumperi margarina sau cine stie ce la pret de unt
Nu i mare chiria la spatiile alea ?
Povestea baiatului e interesanta, da afacerea La Sibieni e prostie pe fata pentru ieseni. Eu stau in Tatarasi si dupa ce mi-am luat produse imputite de la magazinul de vizavi de Piata Chirila, am decis sa nu-i mai vizitez. Ulterior, am aflat si de altii care au luat la fel ca mine, carneturi imputite. De branzele vandute nici nu mai zic, alte tepe…! Deci vrajeala mare cu produse de casa, baiatul asta nu stie ce sunt alea produse de casa!
Ana, nu sunt produse de casa. Sunt de acasa 🙂