Ajunge Jane în junglă şi când da cu ochii de Tarzan vânjos şi viguros o cam trec sudorile şi îi trec prin cap mii de năstruşnicii.
– „Mai Tarzane, da’ tu… bărbat singur pe-aici prin jungla… cum te descurci cu amorul?”
– „Da’ ce e aia făcut amor?” Jane îi explica în mare cam despre ce e vorba, la care Tarzan: – „Păi cu copacul ăla cu o scorbură mică…”
– „Vaaaaaiii, Tarzane, se poate să prăpădeşti tu frumuseţe de bărbăţie pe o scorbură în copac?”
Tarzan se uita cu atenţie, îşi ia avânt şi îi trage lui Jane un picior în locul sensibil de vede faţa stele verzi…
– „Da’ de ce făcuşi asta, măi omule???” zice Jane încovrigata de durere ??
– „Tarzan verifica dacă sunt albine”
La scoală, învăţătoarea îi întreabă pe copii ce ştiu ei despre cămilă. Ionel răspunde:
– Păi, cămila este foarte rezistentă la sete!
Alt elev din prima bancă răspunde:
– Eu ştiu despre cămila că e foarte rezistentă la cărat greutăţi!
Bula, din ultima bancă, agitat, stătea cu mâna ridicată de ceva timp; voia şi el să răspundă la întrebare…
– Doamna învăţătoare, eu ştiu despre cămile că sunt vagaboante!
– Bula, zice învăţătoarea, nu ţi-e ruşine! Cum poţi să spui aşa ceva de fata cu toţi copiii! Ce înseamnă asta? Cum adică cămilele sunt vagaboante? Cine ţi-a spus ţie aşa ceva?
– Păi cum, doamna învăţătoare, nu umbla ele cu toţi arabii?
***
Vârsta şi patul
La 8 ani: O duci în pat şi apoi îi spui o poveste.
La 18 ani: Îi spui o poveste şi apoi o duci în pat.
La 28 ani: Nu-i nevoie să-i spui o poveste ca să o duci în pat.
La 38 de ani: Ea îţi spune o poveste ca să te ducă în pat.
La 48 de ani: Îi spui o poveste ca să eviţi să te duci în pat
La 58 de ani: Stai în pat toată ziua ca să nu-i asculţi povestea.
Un englez, un irlandez şi un scoţian joacă golf împreună cu nevestele. Când soţia englezului se suie pe o movilă de unde trebuia să lovească mingea, vântul îi ridică fusta şi o lasă în fundul gol.
– Doamne Dumnezeule, dar unde îţi sunt chiloţii? întreabă englezul.
– Nu am avut suficienţi bani ca să îmi cumpăr, răspunde nevasta.
Jenat, acesta scoate 50 lire şi o roagă să-şi cumpere degrabă o pereche de chiloţi. Vine rândul nevestei irlandezului să lovească mingea de pe o movilă. Bate vântul, îi ridică fusta, hop, nici asta nu avea chiloţi! Soţul său o întreabă:
– De ce nu ai chiloţi pe tine?
– Nu mi-am putut permite cu banii pe care mi-i dai de cheltuială, îi răspunde scurt soţia.
Tipul scoate 25 de lire din portofel şi o trimite să-şi cumpere o pereche de chiloţi. Scena se repetă identic cu soţia scoţianului. Nici asta nu avea chiloţi pe ea. La care scoţianul scoate un pieptene din buzunar şi zice:
– Pentru Dumnezeu, du-te şi aranjează-te un pic!