A plecat în străinătate imediat cum vârsta i-a dat voie. Își dorea un trăi mai bun și să nu simtă grija zilei de mâine, însă a trebuit să renunțe la pasiunea sa care pe atunci nu-i aducea niciun venit. Cu timpul a devenit un mare artist, iar acum cucerește lumea cu operele sale
Ionuț Chiriac, ieșeanul de 47 de ani, este originar din comuna Miroslovești, județul Iași. O jumătate de viață și-a petrecut-o în Marea Britanie, unde a învățat să se descurce singur. Însă pasiunea pentru desen nu l-a părăsit niciodată.
„Poate fericirea nu înseamnă bani, dar eu aveam nevoie de bani. Din acest motiv am făcut ceea ce majoritatea de vârsta mea făceau. Am plecat în străinătate, plin de speranță și cu gândul la mai bine. Am început de jos, într-un șantier. Nu știam ce trebuie să fac sau dacă o să mă descurc. Cu trecerea timpul am căpătat experiență, iar acum fac birouri din aluminiu, ceea ce nu pot să spun că este ușor, dar este mai bine decât ceea ce făceam când am ajuns pentru prima dată în Anglia”, declară Ionuț Chiriac.
Cucerește lumea cu operele sale de artă, deși ziua este pe șantier
![Artistul de pe șantier, cucerește lumea cu operele sale de artã](https://www.bzi.ro/wp-content/uploads/2023/04/artist-2.jpeg)
Din mâinile lui Ionuț Chiriac ies adevãrate opere de artã. Reproduce pânã și cel mai mic detaliu, iar acest lucru îl face sã fie unul dintre cei mai cãutati artiști
Printre străini, s-a trezit singur, ceea ce a fost cel mai greu lucru cu care s-a confruntat. Își aduce aminte cu drag de copilărie, deoarece, indiferent de lipsuri, știa că este fericit. Singura pe care o poartă în suflet este mama sa.
„Din copilărie a plecat și pasiunea mea pentru desen. Îmi vedeam fratele cum lucrează cu acuarele. Îl imităm și iubeam să stau cu el. După ce am crescut, imaginea lui desenând m-a urmărit. Așa că desenul a devenit parte din mine. Încerc să mă perfecționez și să nu las desenul la simplul stadiu de pasiune. Folosesc doar creionul, pentru că nu vreau să scot în evidență culorile, ci chipul, așa cum este el, fără adaosuri”, povestește artistul.
Ionuț Chiriac reproduce portrete, iar această pasiune îl face să vadă frumusețea în orice chip. În desenele sale, până și imperfecțiunile au un contur frumos.
„Chipurile oamenilor mă inspiră, pentru că transmit multă emoție. În special ochii, aceștia nu mint niciodată, din acest motiv, îmi este și greu să-i desenez. Cea mai mare satisfacție a mea este când, la sfârșitul lucrării, parcă personajul este viu”, destăinuie Ionuț Chiriac.
Din mâinile sale ies portrete vii
![Artistul de pe șantier, cucerește lumea cu operele sale de artã](https://www.bzi.ro/wp-content/uploads/2023/04/artist-3.jpeg)
Este o pasiune prin care, artistul ar putea cãstiga bani, însã refuză acest lucru pentru cã nu vrea sã-și pãteze dragostea pentru desen
Din mâinile lui Ionuț Chiriac ies adevărate opere de artă. Reproduce până și cel mai mic detaliu, iar acest lucru îl face să fie unul dintre cei mai căutați artiști. Români care, la fel ca el, sunt plecați în străinătate îl caută pentru că au auzit despre talentul de care dă dovadă.
„Nu pot să mă laud, pentru că acesta este un dar pe care l-am primit. Eu nu fac decât să-l fructific și să mă bucur de el. În momentele mele cele mai grele, în care m-am simțit singur, desenul a fost singura metodă pe care o foloseam ca să mă simt viu. A fost scăparea mea de singurătate”, destăinuie artistul de pe șantier.
Este o pasiune prin care artistul ar putea câștiga bani, însă refuză acest lucru pentru că nu vrea să-și păteze dragostea pentru desen. Lucrează de dimineață până seara pe șantier, însă găsește timp pentru a se ocupa de comenzile pe care le primește.
„Eu nu fac portrete pentru a le vinde, nu vreau să mă simt îngrădit. Nici nu-mi doresc să lucrez la comandă, însă sunt multe persoane care mă caută și uneori mai cedez. Lucrez la un portret chiar și o săptămână, dar o fac din pură dragoste. Atunci când mă simt obligat refuz”, adaugă artistul.
Artistul de pe șantier cucerește lumea cu operele sale de artă, chiar dacă munca pe care o face este grea și obositoare. În afară de creioane și foi, nimeni nu-l așteaptă acasă, doar portretele îl mai fac să uite de singurătate.