O ieșeancă a făcut alegerea vieții ei și a riscat totul. A vândut tot ce avea în Iași și a plecat spre Portugalia, unde și-a găsit liniștea sufletească. Privind înapoi, nu ar schimba pentru nimic în lume alegerea făcută și îi încurajează și pe ceilalți să își urmeze visul, chiar dacă pare imposibil
Daniela Burdia, în vârstă de 51 de ani, avea o viață stabilă în România, un loc de muncă respectat, o locuință, însă simțea că îi lipsește ceva. După o experiență scurtă într-un orășel din Portugalia, a simțit că acolo este locul potrivit pentru ea, astfel că s-a instalat în subconșient o idee pe care nu o mai putea opri. Astfel, în doar câțiva ani, inevitabilul s-a produs și a lăsat tot ce avea pentru o viață pe sufletul ei. Drumul a fost anevoios și plin de experiențe neașteptate.
A vândut tot ce avea în Iași și s-a stabilit în Portugalia
După câțiva ani de plătit chirie acolo, a decis să vândă tot ce avea în Iași și s-a stabilit în Portugalia definitiv. Își amintește că tranziția de la o țară la alta nu a fost deloc simplă, deși își făcuse planuri înainte să plece, tot au fost lucruri neprevăzute, însă în cele din urmă a reușit. Privind înapoi la începuturile vieții în Portugalia, se amuză de situațiile ciudate prin care a trecut. A lucrat toată viața ca profesoară de engleză, iar mulți dintre foștii săi elevi nu au uitat-o și încă țin legătura cu ea.
„Sunt deja stabilită de 6 ani în Portugalia și pot să spun că nu mă mai leagă nimic material de România acum. Am vândut tot ce aveam în România și mi-am cumpărat o casă într-un orășel din Portugalia, Guimaraes. Prima dată când am luat contact cu această țară a fost prin intermediul unui proiect european. Eram profesoară la un liceu din județul Iași și am fost cu elevii într-un schimb de experiență în mai multe țări, inclusiv în Portugalia.
Țin minte că într-o zi, în Barcelos, am zărit un copac ireal de frumos, avea flori de diferite culori, nu mai văzusem așa ceva și mi-am spus că eu, într-o bună zi, îmi voi trăi zilele în Portugalia și uite că s-a și întâmplat acest lucru, este o poveste complicată și inedită. Sunt două tipuri de români care vin aici, cei care pleacă de acasă din cauza sărăciei, pentru o viață mai bună și cei ca mine, care caută altceva. Nu a fost ușor, trebuie să recunosc, însă, dacă eu am putut, atunci oricine poate”, a precizat Daniela Burdia.
Primul contact cu viața portughezilor
![pictură Daniela Burdia](https://www.bzi.ro/wp-content/uploads/2023/12/a-vandut-tot-si-a-plecat1-1.jpeg)
Marea ei pasiune este pictatul. Daniela Burdia a avut numeroase expoziții în Portugalia și Spania și chiar a vândut tablouri în mai multe țări
Începutul a fost extrem de greu pentru ieșeancă, nu cunoștea foarte multe lucruri despre sistemul portughez. Învățată cu stilul de viață din România, să trăiască în Portugalia a fost un mare șoc pentru ea, însă a avut parte de sprijin din partea comunității și a oamenilor.
„Eu am venit în această țară în anul 2017, bineînțeles că înainte mi-am făcut planul foarte bine, m-am gândit la fiecare aspect, însă tot nu a fost simplu, deloc chiar. Era o perioadă mai dificilă a vieții mele și am decis că numai o schimbare majoră m-ar ajuta să merg înainte pe drumul potrivit. Totuși, trebuie să ai o doză de nebunie și noroc ca să pleci așa. Am plecat din România cu fiul meu, trei valize și un cățel, asta era tot ce aveam. Mi-am găsit chirie aici cu greu, în Portugalia este groaznic cu casele și chiriile, sunt extrem de scumpe, iar salariul minim este undeva la 820 de euro, pe când o chirie este minim 500 de euro. În fine, am ajuns în Portugalia cu fiul meu și ne-am început viața aici. A fost extrem de dificil pentru amnadoi la început, însă nu am dorit să renunț. Calea ușoară nu duce de cele mai multe ori către mari succese.
Când l-am dus prima dată la școală, mi-a zis că el nu poate intra într-o școală și clasă unde totul este complet nou, însă am găsit o prietenă bună în directoarea școlii, care efectiv a stat vreo două-trei zile în bancă cu el pentru a-l ajuta să se acomodeze, ceea ce s-a și întâmplat. Nivelul de empatie și înțelegere aici este foarte mare, lumea te ajută. La început aveam unele dubii că a fost alegerea potrivită pentru că, atunci când e ceva nou, provocările sunt mari și e mai confortabil să nu trăiești încojurat de provocări, însă nu am renunțat și în cele din urmă a ieșit cum mi-am dorit, consider că sunt foarte norocoasă.
Acum sunt căsătorită cu un portughez, Mingos, un bărbat bun cu care împărtășesc pasiuni comune: arta, muzica, cultura și civilizația universală. Împreună am reușit să creăm un cămin frumos, armonios, echilibrat. Am prieteni aici, de naționalități diferite, și cu toții trăim în liniște și pace. Aici ești prieten și cu șoferul de la Uber și cu vânzătorul de la magazin care mă ajută să duc cumpărăturile până acasă, dacă sunt prea grele”, povestește Daniela Burdia.
Diferențele de mentalitate dintre România și Portugalia
Viața în Portugalia este mult mai relaxată, într-adevăr, oamenii se confuntă cu grijile de zi cu zi, însă știu să le gestioneze mult mai bine. Chiar dacă situația financiară nu este extrem de strălucită nici pentru portughezi, au învățat să se descurce și nu uită niciodată să se relaxeze și să se bucure de viață.
„Trebuie să vă spun că, aici, oamenii au ajuns să se respecte, își fac timp să iasă la o cafea, să se relaxeze, o oră, două, nu contează, nu-și fac atât de multe griji. Trebuie să vă gândiți că nici ei nu o duc foarte bine din punct de vedere financiar. Au trecut printr-o dictatură la fel ca noi, care i-a lăsat într-o sărăcie extrem de mare, însă uite că ei au reușit să evolueze, pe când noi încă ne străduim.
Deși portughezii sunt oameni simpli, arta de a trăi e mai bine cunoscută de ei decât de români, care sunt inteligenți și posedă multe cunoștințe, însă sunt repetenți la arta de a trăi: mult stres, muncă în exces, interes peste masură pentru a acumula bunuri materiale, fapt care le fură mult din viață. La început, când am venit aici, multe lucruri mi se păreau absurde, de exemplu, magazinele, cele mai multe cafenele sunt închise duminica, când normal ar putea să facă cel mai mult profit atunci.
Însă soțul meu mi-a spus că și angajații trebuie să aibă duminica liberă, sunt unele lucruri mai importante decât banii. Recent, am adoptat o pisică, am mers la adăpostul de animale, de unde am luat-o. Oricum eu mă gândeam mai de mult să fac asta, ziceam că o să iau una de pe stradă, însă în toți acești ani nu am văzut un animal fără adăpost pe stradă, nimic. Ce diferență față de Iași, unde aproape la fiecare colț de stradă găsești un anaimal fără stăpân. Aici, cetățenii se implică în comunitate, iar corupția e aproape inexistentă comparativ cu România. Dacă vrei să te stabilești în Portugalia, trebuie să gândești și să trăiești ca un portughez, altfel nu vei reuși aici”, a mai adăugat Daniela.
Nu ar schimba pentru nimic în lume decizia făcută
Ea nu regretă nicio secundă decizia făcută, având o viață fericităalături de soțul ei și de fiul său, iar recent și-a cumpărat o casă în Portugalia. A vândut tot ce avea în România pentru a își putea permite acest lucru. Acum, fiul ei a început facultatea, unde studiază chineză și japoneză, iar ea continuă să-și descopere toate laturile.
„Eu, în cei 6 ani de când sunt aici, mi-am schimbat percepția despre lume, nu știu dacă este neapărat rău sau bine, însă știu că este cel mai potrivit lucru pentru mine. În acest timp, am reușit să-mi fac o firmă, ofer meditații la engleză, am elevi din toată Europa și încă foarte mulți din România. Sunt un om creativ, iubesc foarte mult să pictez, să creez sub orice formă, mereu am câte ceva de făcut, însă am învățat aici că trebuie să mai ai grijă și de tine. La început mi-am expus picturile în Guimaraes, era o zi specială pe an când oamenii își pun la dispoziție casele pentru ca artiștii să expună lucrările. După, ușor am început să expun mai mult și chiar și în Spania. Acum am o expoziție în Santiago de Compostela, Spania.
De-a lungul anilor am vândut multe tablouri, inclusiv și la cumpărători din România. În România aveam un job stabil la stat, aveam casa mea, munceam foarte mult, nu îmi luam deloc liber, că e o rușine să stai degeaba în Romania, însă acum am învățat să-mi acord timp mie și familiei mele și să mă respect mult mai mult. Am vândut tot ce aveam în România și, neavând nicio rudă rămasă acolo, practic nu mă mai leagă nimic. Scopul meu în viață nu e să ajung bogată, ci să fiu fericită pentru că timpul vieții noastre nu este nelimitat și trebuie să îl apreciem la maxim. Pe de altă parte, văzând lucrurile din exterior, am înțeles parcă mai bine ce înseamnă să fii român și sunt mândră de acest lucru.
Cel mai mult îmi lipsesc tradițiile și obiceiurile de la noi, avem o comoară pe care trebuie să o prețuim. Aici, deși e frumos de sărbători, ca peste tot, nu există atâta bogăție de tradiții, noi, românii, avem din plin, de asta mi-e dor când mă gândesc la România, prima mea țară. România e o comoară de tradiții, cultură, frumuseți naturale. Că tot a fost 1 decembrie, le-aș dori românilor să aibă cât mai multă înțelepciune și să se trezească, să se bucure mai mult de viață și să își ajute mai mult semenii și să le pese mai mult de mediul în care trăiesc. Ar fi păcat să ne pierdem”, a încheiat Daniela Burdia.
Daniela Burdia a vândut tot ce avea în Iași și a plecat cu fiul ei în Portugalia, unde a găsit un loc pe care să-l numească „acasă”. Ieșeanca este foarte mândră de naționalitatea sa, însă nu s-ar mai întoarce vreodată să locuiască în România.
Să mă piș pe știrea voastră!!
Se întorc prea mulți români acasă, dezamăgiți de minciuna de „civilizație” din vest și vreți să-i goniți înapoi cu articole de doi lei?!
Le e frică ochilor albaștri că nu mai ies voturile cum vor ei?
nu mai sunt albastri :))
Unde dracu sunt animale fara stapin la orice colt de strada in Iași? Și ce dracu e așa frumos in Portugalia fata de Romania ? Am fost acolo și nu și nu as sta ! Și sunt un minoritar in Romania dar nu as pleca decit mort.
O prosteala
Apreciez ce ati scris!
Dragi fosti compatrioti, comentariile voastre sunt cele mai bune exemple pentru motivele pentru care ai putea sa doresti sa iti parasesti tara natala. Toti publicati ascunsi in spatele unui profil fals, nu aveti curajul sa va asumati vorbele si faptele. E amuzant cum eu, care am fata si nume, vorbesc acum cu niste fantome. Romanul e in general de toate si voi demonstrati perfect asta: sunteti critici de arta, psihologi, vedeti in spatele peretilor caselor oamenilor, sunteti toti profesori de toate. Caracteristica numarul 1 a voastra este marea abilitate sa va judecati semenii, sa trageti concluzii fara ca macar sa stiti nimic despre nimic. Ascunsi ca sobolanii stati si va chitcaiti frustrarile. Articolul asta, bun sau prost, prezinta un om care si-a facut propriile alegeri. Voi aveti dreptul la ale voastre si nu-i treaba nimanui sa va judece. Daca vrei sa vezi mizerii ,vezi peste tot pentru ca stiti care-i treaba: frumusetea e in ochii privitorului.
Nu oricine are curaj să facă așa ceva. Fiecare decide pentru viața lui și ar trebui să ne vedem de treabă. Fiecare cunoaște ce e mai bine pentru el
De acord !….dar de ce trebuie sa si expuna „mizeria” de viata in public si sa indemne si să,, povatuiasca si pe altii sa paraseasca tara , dna profă ,,nesatisfacuta” in ROMÂNIA? Sa si vada de Mingiosul ei , noi ce-ar trebui sa facem ?, sa i urmam exemplul, nu ?…s apoi asta se cheama narcisism ce face profa de engleza! Si in concluzie nu sant curios sa cunosc,, fețe si nume de lași si fugari ! Daca va iubiti țara stati dracului aici daca nu aut si nu va mai laudati atata ca stim toti ca acolo santeti slugi !
laso balt tanti ca pentru portughez te-ai dus ca ti sa pus pata pe un copac de acolo :))))
iar voi cu acest articol de nimic nu ne dati pe spate
Ziar ,, liber si independent” , de ce stergeti comentariile care nu va convin?🤨
Care este interesul public al acestui articol? Indemnul de a parasi tara? Hai mars.
Blea anonimule fost compatriot, apuca-m-ai dreptate. Dor mare ti-e, de vreme ce citesti si mai si comentezi presa romaneasca. Acolo, la tine acasa in tara ta cea noua, zici doar eschevu cheschevu danche si senchiu, ca daca scoti vreo alta vorba te pocneste stapanul peste muzicuta. Vezi, maistre, de aia nu e bine sa fii cu curu in 2 luntri: aici nu mai existi iar acolo esti un nimic. Un imigrant. Faza nasoala pentru voi astia plecatii (va urez sa fiti cu totii sanatosi si sa nu mai veniti la pomana si tratament aici) e ca in tara de unde ai plecat noi tratam mai bine imigrantii decat va trateaza aia pe voi acolo. Pe buna dreptate, nu am ce sa le reprosez. Voi imigrantii sunteti doar profitori la sistemele lor statatale la care de fapt nu ati avut nici o contributie. Hopaaa, gresesc. Contributia voastra la prosperitatea lor se masoara in vertebre strivite si in cereri de donatii pentru repatriere.
Pari stresat si plin de venin si vorbesti …din povesti. Nu stiu de pe ce pozitie vorbesti ca imigrant ,fost imigrant …presupun…ca acum pari patriot repatriat ori ai avut o experienta trista tare pentru care te compatimesc. Exista si imigranti care nu sunt sclavi (desi mai.mult sau mai putin suntem.toti sclavi fie in tara de origine sau in sfara)care isi pot castiga painea fara sa pupe funduri, care platesc taxe si isi aduc contributia la prosperitatea tarii adoptive. Ceea ce tu si multi nu pricepeti e ca e dreptul fiecaruia sa aleaga ce pofteste pentru existenta lui si nu-i treaba ta sau a altuia sa dati din gura pe tema alegerilor altora. Scrie unul o poveste, oricare ar fi, pe voi atata va intereseaza: sa jigniti, sa aruncati cu rahat, sa va aruncati frustrarile. Povestea de fata e doar un exemplu de alegere pe care cineva a facut-o, atat, nu e un indemn la fuga, la pictura, la hai sa dam.toti lectii de engleza sau sa ne luam toti un caine si sa fugim prin Europa, e doar un exemplu de alegere a cuiva, de faptul ca daca ai un.vis cu nitel curaj poti sa ti-l atingi, ce-i asa mare filosofie??? Poate visul tau e sa cresti vaci, sa si propria cireada, sau sa te faci cantaret de opera, poti orice atata timp cat vrei cu adevarat. Asta-i tot.
Daca tot platiti taxe si santeti mari contribuabili in tările mult visate, ce cautati in Romania pt servecii medicale? Stomatologie etc! Mars acolo unde platiti! 😡
Deci a fost pina la urma adoptata
Sunteti barbati, ar trebui sa fiti mai cerebrali, mai detasati, cu demnitate. Dar mai tot timpul va certati pe-aici ca niste cațe.