Preotul Cristian Vasile, paroh la Biserica „Adormirii Maicii Domnului” din localitatea Uricani, comuna Miroslava, județul Iași, a găsit o soluție inedită pentru răposații fără familii. În urmă cu circa 17 ani, preotul a creat în cimitirul din sat un osuar în care sunt depozitate osemintele descoperite la săparea noilor locuri de veci.
Un preot paroh din Iași a creat, în cimitirul din Uricani, un osuar: „Acum îmi pun problema că trebuie să mai fac unul”
Preotul Cristian Vasile a creat osuarul din cimitirul parohiei, în urmă cu 17 ani, ideea venindu-i după ce a văzut osuarele din Grecia. Preotul a explicat că, în trecut, cimitirul era ceva mai extins, 20 de metri din suprafața sa fiind acum proprietatea unui localnic. În osuar sunt păstrate toate osemintele descoperite la săpăturile care au loc în cimitir.
„Osuarul are un capac, cobori. Are înălțimea unui etaj, înăuntru sunt niște rafturi și așezi acolo osemintele. S-au adunat câteva oseminte, pe puțin, zece saci. Eu l-am făcut în 2007 sau 2008, trebuie să mă uit pe niște însemnări, să văd exact. Am văzut ideea în Grecia, dar la ei sunt mult mai frumoase. Acum îmi pun problema că trebuie să mai fac unul. S-au adunat oseminte, pentru că tot ce înseamnă mormânt nou, înseamnă săpături. Aici a fost cimitir de 500 de ani. Noi facem și o extindere de cimitir, sunt deja vreo 20 de morminte noi. Cine și-a făcut acum cavou a săpat la adâncime, aici totul e plin de oseminte, chiar și la vecini. Aici este cimitir de 500 de ani. Casa vecinului de la deal a fost făcută pe terenul parohiei. Acolo, dacă iei și sapi un beci, sigur dai de oseminte. Vreo 20 și ceva de metri nu mai sunt acum ai cimitirului”, a declarat preotul Cristian Vasile.
Preot Cristian Vasile: „Nu cunosc parohii prin jur care să mai aibă osuare”
Datorită acestui osuar, pot fi pomenite și persoanele decedate pentru care nu are cine să se mai roage. Părintele paroh a explicat că în cadrul osuarului sunt păstrate doar osemintele localnicilor, acesta fiind singurul osuar din zonă. „În cimitir mai sunt și morminte părăsite, ele, la un moment dat, prin hotărâre de consiliu parohial, trebuie date altcuiva să-și facă loc de veci. Când se sapă pentru locul nou de veci, osemintele trebuie duse în osuar, iar acolo le pun cu etichetă, dacă scrie numele lor pe cruce. Spre exemplu, la mormântul de aici este îngropat cineva care mai are doar niște nepoți la Sinești, dar nepoții au, și ei, vreo 60 de ani, iar de când sunt eu preot aici, și chiar mai înainte, nu a fost nimeni la mormânt. Când se sapă pentru un mormânt, zic să se scoată tot scheletul, iar apoi e pus într-un sac și, după, în osuar. Iar tuturor li se face pomenire. Când facem pomenirea morților, coborâm și acolo, și îi pomenim și pe ei. Așa avem formulă specială, «pe care nu are cine să-i pomenească», că pe ei nu mai are cine să-i pomenească. Nu cunosc parohii prin jur care să mai aibă osuare. Lângă cimitir avem și Cimitirul Eroilor, doar că acolo nu sunt oseminte de eroi. Este câte o cruce pentru fiecare erou căzut în luptă, care a provenit din localitatea noastră, dar ei sunt înmormântați cine-știe-pe-unde. Am făcut cimitirul ca să le putem face pomenire și să le purtăm amintirea. Ne-a dat Primăria un teren pentru asta”, a explicat preotul paroh din localitatea Uricani, județul Iași.